Stefan stratil razom Elenu aj bračeka!
Rozhodol sa povolať pekelného Démona...
Elena je nadšená novým prostredím...
Lenže Damona ovláda nervozita, stres a panika.
25.09.2012 (17:00) • Ivetki • Povídky » Na pokračování » Ostatní FanFiction • komentováno 4× • zobrazeno 1329×
Všetky postavy poviedky s krátkou charakteristikou sú
v Zhrnutí od Ivetki.
Dvanásť hodín uplynulo ako nič od doby, kedy sa rozbehli všetci hľadať Elenu a Damona. Najhoršie je na tom Stefan. Stratil sa mu brat i s Elenou, bojí sa neskutočne, že už neuvidí ani jedného. Strach mu zväzuje ruky, nohy, ochromuje myslenie. Čuší v kúte izby, núti sa na nič nemyslieť a volá k sebe len nádej, že prežijú.
Anjel Iustus cíti celú tragédiu Stefana, ale nie je zatiaľ schopný mu pomôcť. Unavene sedí v salóne a čaká, kým sa mu zbehne celý mančaft. Po kúskoch sa vracajú, neúspech trčí z tvárí, nič uspokojivé sa nikto nedozvedel, nikto o nich nič nepočul. Reverzní upíri Stella i Ericc, nesmrteľná Eunica, delfín Filip, dráčik Damonko, anjel Iustus, lesný duch Alex a Stefan. Kompletná zostava pátracieho komanda. Sedia ako lastovičky na drôte, ticho tróni v salóne, Iustus len pokýva hlavou: „Fajn, nič. Tak prejdeme k bodu dva. Ako nalákať pekelného Démona k nám do penziónu. Má niekto spásonosný nápad?“
„Ja ho zavolám,“ Stefan ticho vyriekol.
„Prečo?“
„Potrebujete ho dostať, tak vám pomôžem,“ tichá odpoveď.
„Prečo?“ Druhý pokus Iustusa.
„Aby ste mohli oklieštiť Démonovu moc.“
„Stefan, nekľučkuj, zdržuješ,“ nervózne štekol Filip.
„Treba mať na to dajaký špeciálny dôvod?“
„Nie, ale v tvojom prípade chceme vedieť presný dôvod!“ Zaburácal Iustus.
„Hmm, lebo som dôveryhodný pre pekelného Démona a príde za mnou,“ Stefan našiel výhovorku.
„Dobre. Zavoláš ho pod akou zámienkou?“ Iustus to vzdal, zjavne sa chce Stefan sám vytrestať, tak nech si to užije.
„Aby mi našiel Elenu.“
„Dobre, na to skočí. Ako to bude ďalej?“ Vyzvedá Damonko.
„Stefan ho musí vlákať do salónu, chvíľku s ním diskutovať, odlákať jeho pozornosť, aby nás nezameral. Všetci sa spoločne sústredíme, spojíme s Matkou Prírodou a najväčší kus práce spraví ona. Má niekto niečo pozmeňujúce, doplňujúce...“ Iustus to vedie ako schôdzu v parlamente.
„Nikto nič. Ok. Stefan začni. My sa presúvame bokom.“ Všetci zaliezli, kryjú si myšlienky aj auru. Stefan odovzdane sedí v kúte, nadýchne sa a monotónne volá Démona: „Démon, volám ťa. Príď mi na pomoc, Démon.“
Znelo to tak nepresvedčivo, povrchne a plytko, že všetci boli presvedčení, o zlyhaní akcie. Dlhé sekundy plynú, nič sa nedeje. Stefan na nadýchne a zreve z plných pľúc: „Démon, necháš sa prosiť?“
„Nie, stojím tu už chvíľku, čítam si v tvojej hlave Stefan a som zmätený. Dobrý večer.“ Pekelný Démon postáva pri dverách, mimo zorného uhla Stefana. Celý v čiernom, oči blýskajú po salóne, sonduje Silou okolie... hľadá pascu.
Stefan pomaly vstáva, snaží sa kryť si myšlienky.
„Dobrý večer, Démon, prosím, posaď sa. Môžem ťa ponúknuť drinkom?“ Stefan sa mení na galantného domáceho pána, nalieva si a čaká odpoveď.
„Ďakujem, v službe nepijem.“ Pokus o žart. Zato náš Pištík si nalial plný pohár, sadá si do kresla a popíja statočne.
„Démon, ako sa ti vodí? Nevideli sme sa pár chvíľ...“ Stefan má splín, trudnú chvíľku.
„Potrebuješ moje služby, či ti treba psychiatra?“ Pekelník začína byť sklamaný.
„Veď sa posaď, Démon. Nemôžme sa raz aj chvíľku porozprávať? Máš tak naponáhlo?“ Stefan prudko gestikuluje, takmer vylial pohár.
„Dobre, tak mi nalej niečo ostré a pálivé, prosím...“ Démon sa usádza.
Stefan je potešený, aspoň niečo dnes vyšlo.
Sedem nadprirodzených bytostí si obozretne kryje auru, myšlienky i Silu... práve sa zjednotili s Matkou Prírodou, sú pripravení zaútočiť. Prvý vyslal omračujúci úder anjel Iustus, na pár sekúnd prekvapil a spacifikoval Démona, okamžite sa pridávajú ostatní, plne sa sústreďujú, krotia neopísateľnú silu Démona. Stefan je v tomto boji nerovným súperom, tak sa radšej vzdiali bokom. Bytosti bojujú len Silou mysle, ovplyvňovaním, Silou vôle. Nie je tu žiadny osobný dotyk. Tlačia Démona k zemi, pekelník odoláva, miestami sa zdá, že vyhrá... druhý tábor zasa zmobilizuje sily a drví Démona. Tomu sa začína rúcať mocný svet, po kúskoch sa mu drolí moc v jeho mysli a v tejto chvíli nastupuje Matka Príroda, zasadzuje rozhodujúci úder, zlomí jeho odpor. Démon kapituluje, klesá k zemi.
„Stefan, toto mi draho zaplatíš!!!“ Zlostne zasyčal Démon, ťažko sa postavil na nohy a snaží sa zmiznúť. Je otrasený, rozbili mu svet, ktorý tak dlho budoval, bol už takmer na vrchole síl. Potáca sa tmou do lesa.
- - -
„Prosím, poďte sem všetci. Ďakujem vám v mene Matky Prírody. Tento boj bol absolútne úspešný... Démon sa nestihol vzchopiť a nenarobil zbytočné materiálne škody! Takto ľahko to ešte nikdy nešlo. Díky. Zaslúžime si odpočinok, dobrú noc.“ Iustus rýchlo ukončil vyhodnotenie.
„Hej, Stefan, dík aj tebe.“
„Niet za čo. Iustus, čo bude ďalej s hľadaním Eleny a brata?“
„Daj nám čas do zajtra. Musíme nabrať sily a zajtra sa zasa do toho pustíme.“ Anjel Iustus odchádza ako zbitý pes, za ním sa ťahá húf vysilených nadprirodzených bojovníkov, sú vyšťavení. Fakt si treba dať pauzu.
* * *
Démon, prvý námestník pána pekiel je zlomený. Zúri sám na seba, zúri na Stefana, na každého, koho si spomenie. Koľko razy sa mu to už stalo za tisícročia. Vždy keď trošku zosilnie, Matka si nájde cestu ako mu rozbiť kráľovstvo. Tento raz nemala vyhrať, veď už bol takmer na vrchole.
„Ja sa nevzdám, začnem znova a tvrdšie!!!“ Kričí lesom, láme stromy, demoluje okolie. S ťažkosťami sa presunie do svojho medzipriestoru. Pokračuje v demolovaní, všetci sa mu pracú z cesty. Boss nie je v dobrej nálade. Nebojí sa ho jedine jeho favoritka, horúca kráska.
„Ale, zasa si dostal po čumáku? Mamča Príroda?“
„Neprovokuj, zle dopadneš!“
„Nemám strach. Zaujímavá správička z podsvetia. Máš záujem?“ Lenivo sa natiahla na leňoške.
„Skús...“
„Tvoju priateľku Smrťku Bibianu oficiálne vyhostili z povrchu Zeme. Dostala takisto po čumáku... dnes Mamča boduje...“ Favoritka vstala, bez záujmu o Démona sa vzďaľuje.
Nóó, tak táto správička je pre mňa pozitívna. Skočíme na slovíčko za Bibianou. Ak je tak nasraná ako ja... hmm, Mamina Príroda, trošku ti to spestríme...
Démon sa v rýchlosti upravil, domyslel stratégiu i taktiku a hups kuť pikle do podsvetia, za Smrtkou Bib...
* * *
Elena a Damon kráčajú na Dariou, tajomnou starou dámou, ktorá ich pozvala do Mesačného raja za zrkadlom. Elena je ešte stále fascinovaná podobnosťou Damona a Darie. Kráčajú bez slova, krajinou zaliatou mesačným svitom, dievčina má pocit, že tento kraj pozná. Vonia tu tráva, šumia stromy, nočný vietor sa jej preháňa vlasmi, sadá na ňu pokoj. Daria sa zastavila: „Ďakujem Elena, že oceňuješ našu prácu a vnímaš ju veľmi pozitívne.“ Čarodejnica sa mierne ukloní, Elena jej úklonu opätovala a kráčajú bez slova ďalej. Blížia sa k jednoduchému nízkemu domu, okolo kus záhrady, nízky plot, skôr pre oko, ako bezpečnosť.
„Prosím, vstúpte a vitajte v mojom skromnom príbytku.“ Daria naznačí pohyb rukou, dvere sa samé otvoria. Návšteva vchádza. Elena je očarená príjemným prostredím, široko otvorené oči vnímajú láskavosť domova.
„Prepáčte Daria, ja sa nemôžem zbaviť pocitu, že toto všetko poznám.“
„Áno Elena, časť je vystavaná podľa tvojich snov a zážitkov z detstva,“ usmieva sa.
„Prečo? Je to váš domov, prečo ho máte vystavaný podľa mňa?“ Nechápe Elena.
„Pretože som vás už dlhšie očakávala a dovolila som si použiť tvoje sny na prestavbu. Vidíš, oplatilo sa, páči sa ti tu. Prosím, sadnite si. Damon má už kopec otázok. Čaj?“ Daria doniesla voňavý čaj, čajová súprava Elene vyrazila dych. Sú to presne jej hrnčeky z detstva. Až tá spomienka zabolela.
„Damon, prosím, chlorofylová šťava pre teba,“ Daria má snáď všetko.
„Ďakujem madam, som poctený,“ Damon postáva, berie si pohár.
„Prosím, Damon, pýtaj sa,“ Daria si konečne sadne, tvárou sa jej rozhostí materinská láska, pochopenie a trpezlivosť.
„Ani neviem kde začať...“ Damon je nervózny, necíti sa tu dobre, potreboval by vypadnúť. Sám si nevie vysvetliť ten nepokoj, hodí do seba zvyšok šťavy, rýchlo vracia prázdny pohár na stôl.
„Prepáčte, dámy, potrebujem vzduch,“ upír svižne vybieha von, prechádza sa nočnou krajinou, ale tak aby dovidel na dom.
To nie je možné, je sám sebou vyvedený z miery. Uteká pred Smrťkou Bibianou a jeho hlava sa k nej vracia, spomína na ňu, snáď mu chýba!!! Čo sa to robí so mnou? Chce ma zabiť! Nemôže mi chýbať!
Lenže kdesi v hĺbke sa ozýva hlas – je teraz sama, určite by potrebovala objať, povzbudiť...
Áá, nechcem ju objímať, takmer ma pripravila o život. Hlas protirečí – miluje ma, len chce mať pri sebe milujúcu bytosť, je krehká, potrebuje lásku.
Nie, prestaň, nebudem to počúvať.
Ja som sa zbláznil!!! Damon sa rozbehol do neznáma, chce ujsť pred nebezpečným hlasom v sebe. Útek nepomáha, stále sa derie von spomienka na Bib. Damon sa zastavil, padol na kolená, skríkol: „Kto si? Kto môže byť vo mne a takto mi protirečiť?!“
Ticho, nikde nikto, Damon prudko dýcha, hlavu má zmätenú... hlas stíchol. Vstáva, uvedomuje si, že odbehol ďaleko a rýchlo sa vracia.
- - -
Elena ešte stále sedí s Dariou, veselo diskutujú. Upír ticho vošiel.
„Damon, už je lepšie?“ Obava v hlase Darie.
„Ani nie. Tak môžete mi dať zopár základných informácií o vás, o Mesačnom raji a tak, prosím?“ Damon sa snaží zakryť nervozitu, ale moc sa mu nedarí.
„Rada. Som Daria Salvatore, starodávny prapredok rodiny Salvatore, pôvodná čarodejnica, svetlá a dobrá, svojim založením. Už som spomínala, že spolupracujem s Matkou Prírodou v boji proti zlu. Moje meno Daria znamená držiteľka dobra a mocná. My svetlé čarodejnice sme si vytvorili Mesačný raj za zrkadlom, aby sme mali svoje útočisko pred zlom. Ty si pokračovanie môjho rodu a na znak príslušnosti ku mne som ti do kolísky vložila vlastnú podobu. Myslím, že sa mi to celkom podarilo, Elena je ešte teraz očarená. Viem o vás takmer všetko. Poznám celú minulosť, problémy, vývoj, som vaša encyklopédia histórie.“
„Dík. Nerozumiem, prečo je tu Elena plne pokojná a na mňa padá nervozita, stres. Musím odísť...“ Damon sa zasa chystá k odchodu.
„Počkaj... to je tým, že si vysoko citlivý a pri prechode do Mesačného raja si pochyboval. Teraz si mierne rozháraný vnútorne, ale to sa časom spraví, keď uveríš...“ Daria podáva vysvetlenie. Damon vybieha von.
„Daria, bude v poriadku? Bojím sa o neho,“ strach v očiach Eleny.
„Zvládneme to spolu s tebou a ostatnými bytosťami tu. Neboj, Damon sa nemôže dobrovoľne vrátiť cez zrkadlo. Daj mu voľnosť, nech si zrovná myšlienky a pocity v sebe, nech preskúma celý Mesačný raj. My si zatiaľ zaspomíname... a ešte mám prosbu, tykaj mi, Elena.“
„Ďakujem. Tak Daria, na čo si chceme spomenúť?“ Narastá zvedavosť Eleny.
„Čo tak na čas, keď si sa bála Damona a prišla si na povalu vrátiť vianočné ozdoby?“ Šibalské ohníčky zasvietili v očiach Darie.
Elena priviera oči, spomienky prichádzajú...
Prijmite moje pozvanie do ďalších častí druhej série, nudu vyženieme oblúkom!
« Předchozí díl Následující díl »
Autor: Ivetki (Shrnutí povídek), v rubrice: Povídky » Na pokračování » Ostatní FanFiction
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek Buď mojou princeznou... - II. / 8. kapitola:
lucifrka:
Auu! Aká bodavá kritika! Tak sa pozrime čo vraví tvoja konštruktívna kritika: už z prvej časti poviedky si zistila, že neviem absolútne písať, ale bola si ku mne blahosklonná a nenechala si mi ani jeden negatívny komentár! Mohla si ma už vtedy zastaviť. Dokonca si nekomentovala žiadnu časť poviedky, až dnes... znamená to pre mňa, že máš prečítané všetky časti a tvoje stanovisko sa nezmenilo, dokonca si ľudomil a brániš zvyšných čitateľov pred stratou času pri čítaní mojej poviedky.
Hmm... beriem tvoje doporučenie vážne - zamyslím sa nad sebou... výsledok - moje písanie nie je až také zlé, keď som Ťa dokázala prilákať a dočítala si to až sem.
Mám k tebe prosbu - definuj čo pre teba presne znamená \"je to celé na hov..\" - potrebujem sa v tom zorientovať a samozrejme sa z toho poučiť.
Keď mi pomôžeš, pokúsim sa budúcu časť Buď mojou princeznou... napísať podľa tvojich predstáv - samozrejme ak dokážeš byť kreatívna a napísať viac rozvitých viet za sebou, ktoré budú dávať zmysel a nebudú len plytko urážať.
Zásadne s tebou nesúhlasím ohľadom deja... dejová línia princeznej speje vpred každou časťou! Na tom trvám.
Prajem Ti pekný deň a menej jedovatých slín v puse.
Chtěla bych vidět tvoje povídky, když tak strašně kritizuješ. Nevím co je na tom tak hrozné, je to náhodou dost zajímavá povídka...A nic proti, ale tvoje kritika je jak od malého děcka, tak se trochu zamysli než něco vypustíš ven!
lucifrka: můžeš mi říct, co je tohle za kritiku? Přesně napiš, co na této povídce hrozné. Že bylo tady hodně kritik, ale tahle je úplně ze všech nejhorší fakt mám chuť si tuhle povídku přečíst a zjistit jak je to doopravdy. Asi si fakt udělám čas. Co je podle tebe povídka na hovno.
Toto je najhoršia poviedka akú som kedy čítala, už keď som začala čítať z prvej série prvú kapču to bolo hrozneé, absolutne nevieš písať je to celé na hovno a ľutujem tích ktorí to čítaju nemá to žiadny dej,zamysli sa nad sebou
Přidat komentář:
- Smrťák 2 (1. část)
- Smrťák 1/2
- Who He Really Is
- Priznanie
- Pán šeliem
- Ráno v blátě
- Stručná a třaskavá historie podle A. J. Crowleyho
- Skvělý a přesný průvodce po Nazaretu ex-archanděla Gabriela, zrádce
- Tu je moje miesto
- Když má srdce svoji hlavu 1
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Jak přidám povídku? poslední články
poslední komentáře
Kdo je tu z členů? Klikni!