Můj pohled na dobu, kterou jsem nezažila. Doba, na kterou by mnoho lidí nejradši zapomnělo. Doba, která se, doufám, už nikdy nevrátí.
Jeden sluneční paprsek postačí, aby prosvítil hodně temna.
sv. František z Assisi
16.12.2014 (15:00) • Kate3 • Povídky » Jednodílné • komentováno 6× • zobrazeno 1732×
„A jaká byla moje babička?" zeptala se jednou mladá dívka své matky.
„Vždyť už jsem ti o ní vyprávěla," usmála se na ni žena, avšak její oči byly smutné. Tolik se podobala své matce. Nejen podobou, ale i vystupováním, přesvědčením a ideály. Ne, ta krutá doba v Československu ji nezlomila. Nikdy.
„Byla to úžasná maminka. Měla jsem krásné dětství. S tatínkem se velmi milovali. Mrzí mě, že jsi ji nemohla poznat."
„Já vím, mami," odpověděla dívka chlácholivě a lehce se dotkla matčiny ruky. „Ale chtěla bych, abys mi vyprávěla o jejím životě." Těžko se jí to říkalo, věděla, s čím vším se její maminka musela vypořádat a čím si musela projít, přesto její zvídavé mládí chtělo vědět víc.
„Nechtěj to po mně, zlato." Zakroutila žena hlavou a poté se zamyšleně zahleděla před sebe. Roky jí před očima plynuly pozpátku, před očima se jí zatáhla rudá opona a ona viděla svou matku, jak ji statečnýma očima pozoruje.
„Zvládneš to, Janičko. Já vím, že ano. Miluji tě. Na to nikdy nezapomeň."
„Mami, prosím, neopouštěj mě..." Sny, v nichž ji vídávala a jež se jí zdály dlouhé měsíce po tom... Byly... Chtěla se jí dotknout, podat jí ruku a přitáhnout si ji do svého náručí. Nešlo to. Byla příliš daleko. Příliš vzdálená, a přesto tak skutečná.
„Mami, vím, že je to pro tebe těžké, ale neprosila bych tě o to, kdybych věděla, že to nezvládneš." Starší žena si povzdechla. Jedna jediná slza stekla po její tváři.
„Nikdy se jí nevyrovnám svou hrdostí, statečností a obrovskou odvahou. Milovala národ, zemi, ze které pocházela a ze které pocházím i já. Vždy bojovala za svá přesvědčení, za pravdu a zaplatila za ni svým životem. Tvé babičce se toho událo hodně, ať už za druhé světové války anebo za dob komunistické éry. Nedokážeš si představit, co cítila, jak moc velkou lásku musela ve svém srdci mít. Já... Tehdy mi bylo šestnáct. Tatínek, se kterým jsem se viděla až po osmnácti letech, odešel ze země pryč a já žila se svou tetou a strýcem. Poslední setkání s ní bylo..." Její dcera jí pevně stiskla ruku. Očima jí naznačovala, aby pokračovala.
„Nikdy jsem nezažila něco tak... Silného. V ten okamžik, když jsme se strýcem odcházeli a teta byla stále s ní a moje maminka jí pořád opakovala, že musí jít, viděla jsem na ní, že už nemůže, že je vysílená, jsem byla v takovém zvláštním stavu. Jako by má duše nebyla v mém těle. Byla jsem vyděšená. Když nám oznámili, že..." Po tváři stekla ženě poslední slza toho dne, vytáhla rozklepaně ruku z dlaně své dcery, zvedla se z křesla a pomalým krokem přešla k oknu.
„Nemůžu, holčičko. Promiň," hlesla od okna a opřela se o parapet.
Dívka pozorovala mírně shrbená záda její matky. Viděla její statečnost, neskonalou vůli a psychickou sílu, kterou oplývala i její babička.
„Byla by na tebe pyšná." Otočila se od okna starší žena a usmála se. I její oči se smály.
„Na nás by byla pyšná," odpověděla její dcera a objala ji.
Byla, je a bude jednou z nejvýznamnějších osobností československé, potažmo české historie. Hrdost, čestnost, odvaha, vůle, láska, víra, přesvědčení a morální síla. To všechno je pro mě Milada Horáková.
Ne, nezažila jsem tu dobu, ale přála bych si, aby český národ nezapomínal na svou minulost, aby se z ní poučil. Aby byl díky své minulosti lepším. Možná je to jen přání, které se mi nemůže splnit, a mrzí mě, že moje generace už tuto pro ni dávnou dobu nevnímá. Je to škoda. Protože to, co se zde stalo, je skutečné, není to jen nějaká nepodstatná minulost. Člověk nikdy neví, co se může stát a jaká nebezpečí mu mohou hrozit a v poslední době mám pocit, že český národ se semkne pouze ve chvíli, kdy se stane něco zlého, špatného, a to by tak být nemělo. Věřím – možná naivně – ale věřím, že jsme se z minulosti poučili, že nebudeme opakovat své chyby, i když mi současná situace v ČR mé přesvědčení podkopává, ale já věřím. Protože víra a naděje jsou v lidském životě velmi důležité.
Protože pravda a láska zvítězí nad lží a nenávistí.
Neměli bychom zapomínat na lidi, kteří bojovali za naši svobodu.
Autor: Kate3 (Shrnutí povídek), v rubrice: Povídky » Jednodílné
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek Silná až do konce:
Velká pravd je skrytá ve Tvých slovech. A dokonáná hlubka slov.
Všem Vám moc děkuji za vaše komentáře a názory. Souhlasím.
Doba to byla opravdu šílená a jsem ráda, že žiji dnes, i když všechno není asi úplně takové, jaké by mělo být, jsem ráda, že máme demokracii.
Nic není jen černo-bílé. Myslím, že bychom všichni měli znát historii naší země, je to důležité pro naši budoucnost.
Ještě jednou děkuji, Fluffy, Tethys, Sweetly a Jessy.
Toto je presne ten typ poviedok, kde si človek uvedomí, ako môže byť rád za dobu, v ktorej žije. Aj keď každá so sebou pravdepodobne nesie aj zlé momenty.
Napísala si to krásne, ďakujem!
Je to velmi hezky napsaná, líbilo se mi to.
Jsem moc ráda, že jsem tu dobu nezažila.
Až z toho mrazí.
Napsané je to opravdu úžasně, jen ten obsah...
Zdá se mi nepředstavitelné, že před pětadvaceti lety byla u moci strana, která dělala tyhle zvěrstva. A ještě nepředstavitelnější je, když někdo tvrdí, že tehdy bylo líp.
Vlastně si uvědomuju, jaké mám štěstí, že žiju teď, ne tehdy.
Děkuju.
V tu chvíli, co jsem uviděla jméno Jana, jsem věděla, o kom píšeš. Moc pěkné zamyšlení, moc pěkná výzva. Taky mám pocit, obzvlášť když vidím výsledky voleb, kdy komunistická strana podporovaná spoustou prvovoličů a mladých voličů získává jedny z nejvyšších příček, že se někde stala chyba. Nezbývá než doufat, že ještě stále existují ti, kteří budou naplňovat význam Havlových slov, ačkoliv tuhle hroznou dobu nezažili.
Pěkné.
Přidat komentář:
- Smrťák 2 (1. část)
- Smrťák 1/2
- Who He Really Is
- Priznanie
- Pán šeliem
- Ráno v blátě
- Stručná a třaskavá historie podle A. J. Crowleyho
- Skvělý a přesný průvodce po Nazaretu ex-archanděla Gabriela, zrádce
- Tu je moje miesto
- Když má srdce svoji hlavu 1
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Jak přidám povídku? poslední články
poslední komentáře
Kdo je tu z členů? Klikni!