„Naděje je nejhorší zlo, protože prodlužuje lidské utrpení.“ Friedrich Nietzsche
29.05.2018 (14:00) • Levitate • Básničky • komentováno 3× • zobrazeno 1552×
Kde jsou ti andělé, co měli je chránit?
Co měli je konejšit a trochu zranit?
Kde jsou ti lidé, co měli je milovat?
Nechat je být, a přesto je tvarovat?
Kde je to místo, kam mohli se skrýt?
Na chvilku zastavit, existovat, ryze být?
Kde jsou ty sny, co dopředu je hnaly?
Proč je opustily? Proč se jich vzdaly?
Zbyla zbraň, kulka a jedna střela,
jen prázdné schránky, holá těla,
k čemu je hmota, co duši postrádá?
K čemu pak čas? Milénium? Dekáda?
Nechtějí žít věčně, chtějí vůbec žít?
K čemu je vám spánek, když nemůžete snít?
Je vůle celá, či přichází zlomená?
Zvedáme se? Nebo padáme na kolena?
Na čem tu skutečně záleží?
Co lidskou užitečnost odváží?
Jak poznat moment, kdy je toho dost?
Kdy z černé je bílá a z hříchu ctnost?
Rozdíl mezi monstrem a světcem stírají,
jak tápou, hledají a marně doufají,
že naděje čeká tam někde v dáli.
Snad v těch dětech, co sladce se smály?
Snad v blankytné obloze a divokém moři,
v upřímném přátelství či vášni, co hoří?
Chtějí tam, kde leží vše - a nic tam není,
na hranici vědomí a věčného zapomnění.
Je tam jen pusto? To prázdno absolutní?
Nikde nikdo, ani šťastní, ani smutní?
Na ničem tam nezáleží, dokonalé nic,
rozbořený svět a nekončící víc.
A při tom stačí tak málo, jen jeden krok,
jeden nůž, krabička, lahev, provaz, skok,
ale oni bojují, ač anděly zavržení,
hledají pomoc. Jenže nikoho tu není.
Nahraditelní? Nenahraditelní?
Autor: Levitate (Shrnutí povídek), v rubrice: Básničky
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek Holá těla:
Daniell: Děkuji moc za velmi poetický komentář. Těší mě, že se líbí.
Fluffy: Zastávám ohledně poezie podobný názor, nemyslím si, že existuje něco jako její správná interpretace. Tudíž mě velmi potěšilo, že jsi tam našla něco nového i podruhé, za což moc děkuji.
Zastávám názor, že poezie může být interpretována mnoha způsoby, a na každého může působit jinak, takže ocenit ji je často velmi obtížné. Tvoje báseň ve mně zanechala dojem, který přetrval i do druhého dne, takže jsem se k ní opět vrátila a našla tam znovu něco nového. Díky za to, byl to zážitek.
Ironický kontrast. Chvíli laská, náhle pálí děsným výsměchem. Svírá srdce, po dočtení neopouští mysl. Zvolená slova jsou mírná, aby náhle udeřila bičem. Dává políček naší představě světa. Je to dobře.
Přidat komentář:
- Smrťák 2 (1. část)
- Smrťák 1/2
- Who He Really Is
- Priznanie
- Pán šeliem
- Ráno v blátě
- Stručná a třaskavá historie podle A. J. Crowleyho
- Skvělý a přesný průvodce po Nazaretu ex-archanděla Gabriela, zrádce
- Tu je moje miesto
- Když má srdce svoji hlavu 1
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Jak přidám povídku? poslední články
poslední komentáře
Kdo je tu z členů? Klikni!