Prvý bozk dokáže byť pre umelca veľmi inšpiratívny...
09.10.2020 (13:00) • luckap • Básničky • komentováno 0× • zobrazeno 1057×
Keď pršali stálice z neba, luna spojila bodky do neporiadku
chytala ich do košíka, potom lepila ako rýmy na konci riadku
a vesmír prešíval bielou niťou množstvo mliečnych ciest,
až nad hlavou sa nám rozložil baldachýn žmurkajúcich hviezd.
Z druhej strany pani Rieka hrebeňom česala si vlasy,
kričala a nariekala: „Pozrite sa, ľudia, plná som krásy.”
Bez tváre ticho bezozvenne mlčí v nočnom toku,
tiene stromov menia sa v každom druhom kroku.
Sadol si mi na rudé pery v jesennom vánku,
pochybovala som či bdiem a či som v spánku.
Som prekvapená a srdce sa mi šťastím chveje,
od vrúcneho priateľstva, prvého bozku a nádeje.
Myšlienky na teba som načrtla do hodvábneho prachu,
neplačem a nie som smutná, s tebou nie je strachu.
Poprosím čas, aby zastavil sa v celej svojej kráse,
urobím to dnes, zajtra, o tisíc rokov, znova a zase.
Autor: luckap (Shrnutí povídek), v rubrice: Básničky
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek Keď pršali hviezdy:
Přidat komentář:
- Smrťák 2 (1. část)
- Smrťák 1/2
- Who He Really Is
- Priznanie
- Pán šeliem
- Ráno v blátě
- Stručná a třaskavá historie podle A. J. Crowleyho
- Skvělý a přesný průvodce po Nazaretu ex-archanděla Gabriela, zrádce
- Tu je moje miesto
- Když má srdce svoji hlavu 1
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Jak přidám povídku? poslední články
poslední komentáře
Kdo je tu z členů? Klikni!